- מבוסס על הרומן של ויליאם לאנדיי -
אז אתה חושב שאנצח?
אני אופתע אם לא. זה הרצח הראשון שלך, נכון?
זה ברור כל כך?
לא, אתה עושה עבודה טובה. זה באמת טוב, כן.
אני מעריך את זה שפינית לי זמן.
נו, בחייך. בחייך. למעשה... רשמתי כמה הערות.
אם אתה רוצה.
כן, נהדר. בטח.
אז...
טוב, הטיעון הפותח... - בסדר.
לא הסתכלת עליו, על הנאשם.
לא הסתכלתי? - לא.
ואני לא מדבר על מבט חטוף.
אתה חייב להראות למושבעים שאתה מסוגל להסתכל לנאשם
ישר בעיניים ולומר, "אשם".
אם תראה להם שיש לך את האומץ, גם הם יעשו את זה.
בסדר. זה נהדר.
מה עוד?
שמתי לב שאתה עומד קצת רחוק מספסל המושבעים.
תעמוד כמה שיותר קרוב אליהם.
תגרום למושבעים להרגיש שאתה אחד מהם.
אמרת את שמו של הנאשם ארבע פעמים.
לא לעשות את זה?
ככל שזה נוגע לך, אין לו שם. הוא הנאשם.
עורך הדין שלו יעשה כל מה שאפשר כדי להציג אותו כאנושי.
אל תקל על העבודה שלו.
עוד סיבוב?
לא, זה בסדר. - כן, בהחלט.
בחייך, אני מזמין.
אתה באמת חושב שאני אנצח?
ג'ייקוב, אני יודעת שכבר אמרתי לך את זה...
בית המשפט, כולם לעמוד.
הקשיבו, הקשיבו.
כל הנוכחים באולם של השופט המכובד פרנץ',
שופט בבית המשפט העליון,
שמייצג את הקהילייה,
יתקרב, יצהיר על נוכחותו, ויישמע.
אלוהים ישמור על קהיליית מסצ'וסטס ועל בית המשפט המכובד הזה.
הדיון נפתח. שבו, בבקשה.
מספר 08-44-07, הקהילייה נגד ג'ייקוב אוון ברבר.
אישום אחד של רצח מדרגה ראשונה.
מטעם הנאשם, ג'ואנה קליין.
מטעם הקהילייה, העוזר לתובעת המחוזית ניל לג'ודיס.
יש בקשות מקדמיות לפני שנפתח בהליך בחירת המושבעים?
כמה דברים, כן, כבוד השופט.
ראשית, אביו של הנאשם, אנדרו ברבר,
מבקש לקחת חלק במשפט כנציגו של הנאשם.
אם ביהמ"ש יאשר, הוא רוצה לשבת לצדי במשפט.
זאת החלטה חכמה, גברת קליין?
זאת בקשה של המשפחה, כבוד השופט.
בסדר, מר ברבר, אתה רשאי לשבת לצדה. מה עוד?
כבוד השופט, הגשתי בקשה לדחות על הסף
כל אזכור של הסבא של הנאשם ויליאם ברבר,
שמרצה כעת מאסר עולם על רצח מדרגה ראשונה.
אנחנו מאמינים שהקהילייה תנסה לנצל את זה כדי ליצור דעה קדומה בקרב המושבעים.
כבוד השופט, הקהילייה טוענת
שלעבר האלים של המשפחה יש רלוונטיות רבה.
כבוד השופט, הלקוח שלי מעולם לא פגש את...
אני מבין. קראתי את הבקשה.
ההתנגדות של הנאשם נרשמה ונדון בה במועד אחר.
אם התובע של הקהילייה יחליט
שהתיק הפלילי של ויליאם ברבר קריטי לתיק שלו,
הוא יודיע קודם להגנה, ואז נקיים דיון על הנושא.
עד אז, הנושא לא יוזכר בפני המושבעים.
תודה, כבוד השופט.
כן, כבוד השופט.
אחרון חביב, ההגנה מבקשת להוסיף שני אנשים לרשימת העדים שלה.
מתיו מקגראת' ולאונרד פץ.
קהילייה? - אנחנו מסכימים, כבוד השופט.
טוב, תכניסו את המועמדים לשמש כמושבעים.
כולם לקום לכבוד המושבעים.
נהגת אוטובוס בפנסיה, עובדת עם ילדים. זה טוב.
כן, אהבתי אותה. תודה, אלן.
הם נעצו בי מבטים כל הזמן.
אתה תתרגל לזה.
תסתכל כמה שיותר על השופט... או על אבא שלך ועליי.
אל תיתן להם סיבה לא לחבב אותך. בלי פרצופים, בסדר?
אתה מתנהל נהדר עד כה.
כולכם.
אתם מבינים, לא מדובר בנער רגיל, הנאשם.
לא, יש משהו שמייחד אותו.
אבא שלו.
אבא שהיה העוזר הבכיר לתובעת המחוזית.
איש חשוב, כאן, בבניין הזה.
במשך שנים, הנאשם צפה באבא שלו
משמש כתובע בכל משפט רצח חשוב במחוז הזה.
הוא האזין לשיחות בארוחת הערב, שמע שיחות טלפון, שיחות עבודה.
אפשר אפילו לומר שרצח היה העסק המשפחתי.
אבל עדיין, השאלה בעינה עומדת, "למה"?
למה...
נער בכיתה ח' ירצח את חברו לכיתה?
ובכן, כולנו למדנו בבית ספר.
אנחנו יודעים שילדים יכולים להיות מרושעים.
אתם תשמעו עדות לפיה הקורבן,
בן ריפקין, התגרה בנאשם.
שום דבר מזעזע, אבל עדיין מרושע.
בן לעג בטיפשות לגבר הצעיר הזה,
כשהוא לא מודע ליכולת הנסתרת שלו, אפילו תאווה, להרוג.
התנגדות.
מתקבלת.
המושבעים יתעלמו מההערה האחרונה בנוגע לתאווה של הנאשם,
שהיא ספקולציה בלבד.
וכך, ב-12 באפריל,
הנאשם צעד לתוך היער של פארק קולד ספרינג
עם סכין בכיסו ורעיון בראשו.
האם הוא ארב לקורבן או שהם החליפו מילים קודם?
אולי בן קרא לו בכינוי גנאי.
או אולי אפילו איים עליו.
אנחנו לא יודעים.
אנחנו רק יודעים
שהנאשם דקר את בן בחזה שלוש פעמים עם הסכין שלו
והרג אותו.
שלוש...
דקירות במרווחים שווים.
אחת.
שתיים.
שלוש.
כשנתקלים בטרגדיה כה גדולה, זה גורם לכם לרתוח מרוב זעם.
אתם רוצים שמישהו ישלם.
גם אני רוצה. באמת.
זה אנושי.
אבל גי'יקוב ברבר חף מפשע.
ואני רוצה לומר את זה שוב, כדי שלא תהיה אי הבנה.
ג'ייקוב ברבר חף מפשע לחלוטין.
כשתבינו מה באמת קרה באותו יום,
תראו את התיק כפי שהוא, חיפזון לחרוץ דין.
טביעת האצבע, לדוגמה,
שהתביעה עשתה ממנה כזה סיפור,
אתם תשמעו איך טביעת האצבע הגיעה לשם,
בדיוק כפי שג'ייקוב סיפר לשוטרת שעצרה אותו
ברגע שהוא נשאל.
הוא ראה את חברו לכיתה שוכב על הקרקע וניסה לעזור.
כשהוא גילה שבן מת וראה את כל הדם, הוא נבהל.
הוא חשש שאם יספר למישהו על הגופה, הוא יהפוך לחשוד.
אחרי הכול, זה היה בן ריפקין, הנער שהתעלל בו.
כולם ידעו את זה. איך זה ייראה?
האם ג'ייקוב מתחרט על כך שלא היה אמיץ יותר מההתחלה וסיפר את האמת?
ודאי שכן.
זאת הייתה הטעות הגדולה בחייו, טעות איומה ומחרידה.
אבל הוא היה נער.
ולא אכפת לי איך המדינה בוחרת לשפוט אותו.
הוא היה נער בן 14,
ונערים עושים טעויות.
אבל אנחנו מבוגרים...
עם אחריות כבדה שמונחת לפתחנו.
ילד מת.
אל תהרסו את חייו של ילד אחר כדי לפצות על כך.
זה לא צדק.
זאת רק טרגדיה נוספת.
מר ברבר, כאן!
מר ברבר, יש לך תגובה?
תנו לנו קצת מרחב, בבקשה.
תנו לנו קצת מרחב.
מר ברבר, אתה מרגיש שהוא אשם?
בוא הנה, בבקשה.
זה בוודאות אותו בחור.
כן, אני בטוח. לינקולן כחולה.
בסדר.
יש לך את מספר לוחית הרישוי ששלחתי לך?
בסדר.
תודה, דאף.
על מה דיברת איתה?
סיפור ארוך. אספר לך אחר כך.
בסדר. תוודא שהם ינוחו קצת.
אני אתקשר בערב. - בסדר.
רישיון נהיגה.
מה עשיתי?
תראה לי את רישיון הנהיגה שלך.
מותר לי לשבת במכונית שלי, הלא כן?
אדוני, אתה מסרב לתת לי תעודה מזהה?
אני לא מסרב לדבר.
אני רוצה לדעת למה את מטרידה אותי.
המשפחה סירבה למסור הצהרה כשיצאה מבית המשפט היום.
ולפי כל הסימנים,
מתכננת לבלות את הערב כאן, בבית שלהם בניוטון.
איש לא יודע מה יקרה מחר.
עם זאת, הצהרות הפתיחה מרמזות לכך
שצפוי לנו משפט טעון רגשית.
אני אליקס וונג. חדשות ערוץ 12.
- היי -
- אז איך היה היום שלך? -
- מצחיק מאוד. אתה בסדר? זה נראה אינטנסיבי בטלוויזיה -
- גלידה חינם תעזור -
- וו-זד-סי-איי בוסטון -
שוחחתי עכשיו עם דאפי.
זה לא טוב. תקשיבי.
מה?
שמו ג'יימס או'לירי, הבחור בלינקולן.
הם מכנים אותו הכומר או'לירי.
הם?
הוא גנגסטר ותיק כנראה.
יש לו תיק פלילי. דאפי אומרת שהוא היה בריון.
עכשיו הוא משכיר את שירותיו למשימות קטנות,
מכה אנשים, דברים מהסוג הזה.
אתה צוחק עליי? מה הוא רוצה מאתנו?
אני לא יודע.
מה אנחנו אמורים לעשות? הם לא יכולים לעצור אותו? לחקור אותו?
רק אם הוא יאיים עלינו באופן מפורש.
אלוהים.
דאפי אמרה שתפקח עליו עין. אני יודע שזה לא נשמע טוב,
אבל רוב הסיכויים שמישהו פשוט מנסה להפחיד אותנו.
כי אנחנו לא פוחדים מספיק גם ככה.
הלב שלי הלם בחוזקה, כי הוא לא ענה לי.
עדיין, לא יכולתי לראות איך הוא נראה עד שהתקרבתי.
הזעקת עזרה?
אני זוכרת שזחלתי במעלה המדרון והתקשרתי למוקד חירום.
תודה, גברת ג'יאנטו.
גברת קליין.
אין שאלות, כבוד השופט.
פארק הכלבים, כן.
מה הייתה השעה?
סביבות שמונה בבוקר.
כפי שאמרתי, חשבתי שאני שומע קול של נער.
הוא אמר, "תפסיק, אתה מכאיב לי."
"תפסיק, אתה מכאיב לי."
אתה יכול לומר מאיזה כיוון הגיע הקול של הנער?
מערב, אני חושב.
בלש, זה הליך סטנדרטי
שעוזר לתובעת המחוזית ינהל חקירת רצח?
כן.
ומי היה העוזר לתובעת שמונה לנהל את החקירה באותו יום?
התנגדות. רלוונטיות.
עורכי דין, גשו אליי.
כבודו, אני לא מבינה כיצד מעורבותו הקצרה של מר ברבר בחקירה
קשורה בדרך כלשהי לחפותו או אשמתו של בנו.
כבודו, המושבעים זכאים לשמוע שאביו של הנאשם
היה האחראי בשלבים הראשונים של החקירה.
אני אתיר את זה, אבל אני מזהיר אותך, פרקליט.
מר ברבר לא עומד למשפט. תזכור את זה.
כן, כבודך. מובן.
העד יענה על השאלה.
אנדרו ברבר היה אחראי על החקירה.
והאם חשבת שזה מוזר שאנדרו ברבר מנהל חקירה
שחבר לכיתה של בנו מעורב בה?
לא ממש, לא.
וברגע שבנו הואשם ברצח?
היו לך חששות?
לא הייתי מרוצה מזה.
בלש, שמעת פעם על תובע
שמעורב בחקירה של בנו שלו?
התנגדות. - מתקבלת.
הבהרת את הנקודה שלך, פרקליט. תתקדם.
אין שאלות נוספות, כבודו.
גברת קליין.
הבלש פיטרסון, היית בין הראשונים שהגיעו לזירת הפשע.
מצאתם את כלי הרצח באותו יום? - לא, גברתי.
מלבד טביעת אצבע אחת שנמצאה על הסווטשירט של הקורבן,
נמצאו ראיות נוספות באותו יום?
לא.
וכמובן, טביעת האצבע זוהתה רק מאוחר יותר. כן?
כן. נכון.
זה הוגן לומר שבתחילת החקירה
לך ולמר ברבר לא היו חשודים?
לא היו לנו.
והנאשם היה החשוד הראשון שלכם?
לא. בתחילה... - התנגדות. רלוונטיות?
נדחית.
בתחילה בדקנו חשוד בשם לאונרד פץ.
היה לו עבר של תקיפה מינית והכאה של ילדים, דברים כאלה.
אז עבריין מין רשום,
וזה מה שהפך אותו למבוקש לחקירה?
זה, והוא גר ליד הפארק.
הוא לא רק גר ליד הפארק,
ידוע שהוא נהג לטייל בפארק ברוב הבקרים, נכון?
התנגדות. היא מובילה את העד.
נדחית.
כן, למעשה הוא הודה שהיה בפארק באותו בוקר.
אין שאלות נוספות. תודה.
בלש, של מי היה הרעיון למקד את החקירה בלאונרד פץ?
אנדי ברבר הביא את זה לתשומת לבי.
אנדי ברבר. אני מבין.
ומר פץ טוהר מאשמה
כשבנו של מר ברבר הואשם בפשע.
כן.
אין שאלות נוספות, כבודו.
כבודו, אנחנו רוצים לחקור אותו שוב. - בבקשה.
בלש, כשמר לג'ודיס שאל אם טיהרתם את לאונרד פץ מכל חשד,
היית בטוח בחפותו?
בטוח? לא.
הסכמת עם החלטתו של מר ברבר לחקור את לאונרד פץ?
כן, בהחלט.
מה בנוגע להחלטות אחרות שאנדי ברבר קיבל?
היו לך דאגות כלשהן?
לא שעולות לי בראש.
הוא הכי טוב שיש להם.
הכי טוב שהיה להם, בכל מקרה.
תודה, בלש. אין שאלות נוספות.
נציג הקהילייה, אתה מוכן להזמין את העד הבא שלך?
כן, כבודך.
קרן האור נשברת בכל סדק
ויוצרת תבנית של פסים מוארים ואפלים בצד השני.
למה? מפני שאור לא עשוי מחלקיקים, אלא...
גלים. - בדיוק.
וההצטלבות של הגלים יוצרת את התבניות.
אז הפיזיקאים החליטו שהם יפתרו את מה שקורה
על ידי התקנת מתקן שיאפשר להם לראות
דרך איזה חריץ בדיוק עובר כל אלקטרון.
אלא שברגע שניסו להתבונן,
האלקטרונים הפסיקו להתנהג כמו גלים והתחילו להתנהג שוב כמו חלקיקים.
מה? זה בלתי אפשרי.
תחפש בגוגל. - אני כבר חוזר.
אני אומרת לאשתי שזה בדיוק כמו הקשר שלי עם הסלטיקס.
ברגע שאני צופה במשחק, הם מפסידים.
מה אמרתי לגבי להתקשר לכאן?
אני רק רוצה לדעת איך זה מתקדם.
מה?
מה זאת אומרת, "מה"? המשפט.
הוא הנכד שלי. יש לי זכות לדעת.
תקשיב לי טוב-טוב.
אין לך זכות לכלום, בסדר?
אולי יש לי זכות להתקשר לאחד מהעיתונאים שכל הזמן מתקשרים אליי, הא?
תעשה מה שבא לך.
בחייך, אני רק רוצה לדעת מה אתה חושב.
מה האסטרטגיה שלך?
אני צופה בזה כל היום בחדשות. אני חושב שלנער יש סיכוי.
אבל אתה חייב להתנהל בחוכמה.
כן? לא ידעתי שמחלקים תארים במשפטים בכלא.
מצחיק מאוד. אתה חושב שכלא זה בדיחה?
אני אומר לך משהו.
זה לבטח לא מקום לנער כמו ג'ייקוב.
אחד העדים היום,
השוטר שישב בדוכן העדים,
הוא הזכיר בחור בשם פץ.
מה איתו?
אתה חושב שהוא עשה את זה?
אתה חושב? - כן.
אתה בטוח?
תשמע, אני חייב לזוז.
הבחור פדופיל, נכון?
בערך.
איך אפשר להיות פדופיל "בערך"?
כמו שהיית רוצח לפני שבאמת רצחת מישהו.
למה אתה חייב להסיט את הדיון אליי?
למה שלא תפסיק לדאוג לגבי מה שאני
ותתחיל לדאוג לגבי הנכד שלי?
אל תתקשר לכאן שוב.
אני רציני. תשאיר אותו מחוץ למקום הזה!
אתה שומע אותי?
ביליתי את כל חיי בחור הזה!
אני לא אשב בחיבוק ידיים בשעה שחייו של הנכד שלי...
בן זו...
מוצץ זין דפוק.
ג'ואנה הלכה? - כן.
מי זה היה?
זה... חברת כרטיס האשראי, הם רק אימתו כמה חיובים.
ג'ואנה נראתה... אופטימית.
את יודעת, אני מתחיל לחשוב שיש לה סיבה טובה.
מוזר כל כך, כי היו שם אנשים רבים.
אני אפילו לא יודעת למה, כי קר מאוד בחוץ.
היי. - חכי שנייה.
אני רק תולה את אלה על הדלת שלך.
בסדר. תודה.
עם מי אתה מדבר?
שרה.
בסדר.
תמסור לה ד"ש. - בסדר.
אני מצטער על זה.
בכל מקרה, הגברת נכנסה עם הילדים שלה, כן?
והם קולניים ומגעילים כל כך.
וחשבתי לעצמי, "אלוהים, סתמו כבר." אבל...
עבדת במעבדה לזיהוי פלילי של המדינה במשך כמה זמן?
אחת עשרה שנים, כמעט 12.
גברת קרלסון, את יכולה לתאר את עקבות הדם בנקודת התקיפה?
היו כמה כתמים קטנים בקוטר של פחות מ-2.5 ס"מ.
אתמול, שמענו את ההגנה טוענת
שהיה אמור להיות דם על הבגדים של התוקף
בדקירות מהסוג הזה.
יש לך דעה בעניין? - כן.
זה לא בהכרח נכון, מאחר ונראה שלא היו נתזים שעפו רחוק.
ייתכן גם שהתוקף עמד מאחורי הקורבן כשדקר אותו,
מה שאומר שהוא היה מחוץ למסלול של רסס או נתזים.
מה תוכלי לספר לנו על כלי הרצח?
חיפשנו סכין עם לב משונן באורך של 10 עד 15 ס"מ.
אני מבין.
אז סכין כמו זאת?
התנגדות.
הקהילייה מבקשת להציג כראייה...
התנגדות!
כבודך, המושבעים ישמעו בקרוב עדות
מהחבר הטוב ביותר של הנאשם,
לפיה לנאשם הייתה סכין בדיוק כמו זאת.
סכין טקטית של "שנל".
כבודך, זה תעלול זול.
הקהילייה טרם קישרה סכין כזה לנאשם,
ולנופף בזה כאן זה חוסר אחריות. זה משלהב.
מסכים. התנגדות מתקבלת. תניח את הסכין, מר לג'ודיס.
אם כך, אין שאלות נוספות, כבודך.
חקירה נגדית.
בהחלט, כבודך.
גברת קרלסון, דיברנו על דם.
האם נמצאו שרידי דם על הנאשם?
לא.
ראיות גנטיות?
דנ"א? שיערות? סיבים?
לא, רק טביעת האצבע.
אני יכולה להעלות השערה? - בסדר.
בואי נניח שהנאשם, ג'ייקוב, הלך לבית הספר...
ונתקל בקורבן מוטל על הקרקע.
ונניח שג'ייקוב הרים את הקורבן מהצווארון כדי לבדוק אם הוא בסדר.
זה יכול ליצור טביעת אצבע שמתאימה לזו שמצאתם?
כן, זה אפשרי.
כעת, הסכין שהקהילייה ניסתה להציג כראייה,
ראית אותה בעבר?
התנגדות. רלוונטיות.
נדחית. אתה פתחת את הדלת, פרקליט.
כן, משרד התובע ביקש ממני לקבוע
האם דגם הסכין הספציפי הזה מתאים לפצעים של הקורבן.
ואני מניחה שהם נתנו לך גם דגמים אחרים?
לא.
לא?
הם ביקשו ממך לפחות לקבוע
כמה סכינים אחרות היו יכולות לגרום לפצעים כאלה?
לא.
ובכן, כמה לדעתך?
אני לא יודעת. זאת תהיה השערה.
אלף?
מספר גדול.
שבע מאות? חמש מאות?
באזור... באזור הזה.
במילים אחרות, הסיכויים שמדובר בסכין הזאת
הם אחד ל-500, נכון?
התנגדות. זאת השערה.
מתקבלת.
אין שאלות נוספות, כבודך.
הכול הולך לעזאזל.
הוא ייצא מזה זכאי. את לא רואה את זה?
הוא יחמוק מעונש על רצח הבן שלנו
בגלל האידיוט הזה והתאטרליות הארורה שלו.
אנא, אני לא מסוגלת להתמודד עם זה.
כן, גם אני לא.
דן. דן.
- חדר ישיבות -
אני לא מבינה איך הוא לא ידע שזה יחזור אליו כבומרנג.
כי הוא פזיז.
אתה בסדר? - כן.
אחד מהם חייך.
אחד המושבעים, הבחור עם זקן התיש.
הוא חייך? באמת?
כן, כשהיא הודתה שהסיכוי הוא אחד ל-500, הוא חייך.
משהו אינו כשורה?
לא. לא, זה שום דבר.
נדבר אחר כך.
את ומר ברבר עבדתם יחד בחקירות רבות, זה נכון?
אנחנו עמיתים ותיקים, כן.
האם היית מתארת אותו כשקדן בעבודה?
יותר מזה. הוא היה בלתי מתפשר.
האם חוסר ההתפשרות הזאת באה לידי ביטוי
כשניסיתם לעקוף את הביורוקרטיה של בית הספר?
הוא חשב שהחברים לכיתה לא בעדיפות עליונה.
כבר ראיינו את חבריו הקרובים של בן.
לאחר שראיינתם את התלמידים, סוף סוף,
יצא מזה משהו מועיל?
לאחר הפגישות הראשונות, לא הרבה.
אבל לאחר פגישות נוספות נודע לנו
שהיה סכסוך מתמשך בין הקורבן לנאשם.
כלומר, בן התעלל בנאשם.
במשך זמן מה, כן.
זה קרה בערך באותו זמן שהתחלת לראות בנאשם חשוד?
אכן.
כשאבא שלו עדיין ניהל את החקירה?
היבטים מסוימים של החקירה בוצעו
ללא ידיעתו של מר ברבר.
מה זה גילה לכם?
שלנאשם הייתה לכאורה סכין שמתאימה לפצעים,
שהיה לו מניע
והייתה לו הזדמנות, מאחר ותנועותיו בבוקר של התקיפה
מיקמו אותו בזירת הפשע.
עצרתם אותו בשלב זה?
רק אחרי שנמצאה התאמה לטביעת האצבע.
אז השגנו צו וערכנו חיפוש בביתו
בניסיון למצוא את הסכין, שלא נמצאה.
החרמתם את המחשב של הנאשם?
כן, אבל לא מצאנו שום דבר שיפליל אותו.
בלשית, את מכירה תוכנה בשם "מוחק דיסקים"?
כן, תוכנה שמנקה כוננים קשיחים, מוחקת קבצים וכו'.
האם הייתה תוכנה כזאת במחשב הנייד של הנאשם?
כן.
האם ייתכן שהיו ראיות מפלילות במחשב הנייד,
והן נמחקו על ידי הנאשם?
התנגדות. מדובר בהשערה.
מתקבלת.
מה בנוגע לפורנוגרפיה?
התנגדות. רלוונטיות. - מתקבלת.
תן לי להיות ספציפי יותר.
מצאת פורנוגרפיה אלימה במחשב הנייד של הנאשם?
אני חושבת שכל סוגי הפורנו אלימים.
כמובן.
באופן ספציפי, תמונות שמהללות התעללות או עינויים.
התנגדות. רלוונטיות.
נדחית. העדה תענה על השאלה.
מצאתי, כן.
אין שאלות נוספות.
בלשית, אני מניחה שהוצאת לפועל אין ספור צווי חיפוש
בקריירה שלך, כן? - בטח.
החרמת מחשבים ניידים רבים.
כן.
מצאת פעם מחשב שלא הייתה עליו פורנוגרפיה?
לא נראה לי.
בלשית, האם זה נכון שאת היית הראשונה
שזיהתה את לאונרד פץ כחשוד אפשרי,
ולא מר ברבר?
כן, אני סיפרתי לאנדי על פץ,
והסכמנו שהוא מישהו שצריך לבדוק.
שאלה אחת אחרונה.
האם בשלב כלשהו בחקירה
אנדי התנהג בדרך שרימזה לכך שהוא חושד בבנו שלו?
לא, כלל וכלל לא.
אין שאלות נוספות, כבודך.
מר לג'ודיס, חקירה נגדית?
בלשית...
האם ראית אי פעם את מר ברבר מתנהג באלימות?
לא. - את בטוחה?
מעולם לא ראית אותו אוחז בז'קט של מישהו ודוחף אותו אל הקיר?
התנגדות. רלוונטיות.
נדחית.
פעם אחת. אתך.
אחרי שהתגרית בו עם ההערה על כך שאביו יושב בכלא על...
יושב בכלא על רצח?
התנגדות! כבוד השופט! - מתקבלת.
אבקש מהפרקליט לגשת אליי, מיד.
אני מזועזע ממה שראיתי כרגע. דיברנו על זה בדיון המקדמי.
כבודו, הסנגורית היא זו שהעלתה ראשונה את הסוגייה
האם לאביו של הנאשם הייתה סיבה לחשוד בבן שלו.
אני רק מנסה להעלות את הטיעון הזה.
אתה בטח צוחק עליי.
כבודך, ההגנה מבקשת פסילת משפט.
בחייך. - הוא קיבל הנחיות ספציפיות.
אתה על קרח דק מאוד, מר לג'ודיס, אתה מבין אותי?
תסיים עם העדה הזו מיד.
ואם אשמע ולו לחישה על סבא של הנאשם בהמשך,
גברת קליין תקבל פסילת משפט. אני ברור?
כן, כבוד השופט.
גבירותיי ורבותיי,
יש אמרה במשפטים, "אי אפשר להחזיר את מחוגי השעון לאחור"...
אבל אני עומד על כך שתעשו בדיוק את זה בכל הנוגע לשאלה האחרונה.
זה ודאי היה עינוי בשבילך,
לשבת בצד.
לא הייתה לי ברירה.
אז בטחת בגברת קליין?
כן.
ביום הרביעי של המשפט, הקהילייה זימנה את העד האחרון שלה.
דרק יו.
הרגשת שגברת קליין התכוננה כראוי לעדות של דרק יו?
כן, כמיטב יכולתה.
היא תכננה לרסק את האמינות שלו?
היה לו מניע סביר. למושבעים הייתה זכות לדעת.
מה בנוגע לך וללורי?
מה איתנו?
אתם הייתם מוכנים?
יש לנו בעיה.
מאט מקגראת'. אני לא מוצאת אותו.
מה?
אלן מתקשרת לנייד שלו כל השבוע,
והיא סוף סוף הצליחה לדבר עם אימא שלו הבוקר.
היא אמרה שהיא רבה עם מאט לפני שלושה ימים ושהוא ברח.
והחברה שלו העלתה כרגע פוסט מפלורידה,
ואימא שלו חושבת שהוא איתה.
מה אנחנו אמורים לעשות? הוא אמור להעיד מחר.
אל תדאג. נחשוב על משהו. בסדר.
בית המשפט, כולם לקום.
אמרתי, "זאת הדרך שלך לביה"ס. ראית משהו?"
וג'ייק אמר לא.
הוא לא אמר שראה את בן על הקרקע או שניסה לעזור לו?
לא, ואז הוא סיפר בדיחה.
משהו בסגנון, "זה לא יכול היה לקרות לבחור נחמד יותר."
וזה כמה שעות לאחר שנודע לכם על הרצח של בן?
אני מניח, כן. היינו בבית של ג'ייק, שיחקנו במשחקי וידאו.
כשאמרת שבן נהג להציק לג'ייקוב,
למה התכוונת?
לבן תמיד היה משהו נגד ג'ייק, הוא תמיד קרא לו "מתרומם".
כאילו ככינוי.
הוא שאל את ג'ייק שאלות על סקס של הומואים,
אבל מול כולם, כדי להביך אותו.
או שהעמיד פנים שהוא נותן לג'ייק אגרוף כשחלף לידו במסדרון.
דברים כאלה.
וכל ההתעללות הזאת, זה הטריד את ג'ייקוב.
כן, כמובן. - זה עורר בו כעס?
לא מול בן, אבל...
באופן פרטי, הוא דיבר על כמה שהוא שונא את בן.
והבנתי את זה, בן התנהג כמו שמוק גם אליי לפעמים.
באיזו נקודה לאחר הרצח של בן
התחלת לחשוב שלחברך ג'ייקוב יש קשר לזה?
התנגדות. מוביל את העד.
נדחית.
אתה יכול לענות, בחור צעיר.
אני מניח ששלושה ימים לאחר מכן.
היה עוד משהו מלבד המזג שלו שגרם לך להתחיל לחשוד?
כן. הסכין.
לג'ייק הייתה סכין קרבית מפחידה שהוא קנה בעיר.
הוא הביא אותה לביה"ס לפעמים. - כדי להשוויץ או מה?
לא ממש. הוא הראה אותי לי ולחבר שלנו דילן...
אבל הוא פשוט אהב שיש לו אותה,
להסתובב איתה.
זה היה הדבר הסודי שלו.
אני מבין. אז ההתעללות והסכין...
אבל ידעת על הדברים האלה,
ולמרות זאת לא חשדת בג'ייקוב מיד?
אני לא יודע. אולי חלק בי כן, קצת.
התחלתי לחשוד רק אחרי שקראתי את מה שהוא כתב באינטרנט.
באינטרנט?
האתר הדפוק שג'ייק אהב שנקרא "חדר החיתוכים".
כשאתה אומר "דפוק", אני מניח שכוונתך לפורנוגרפי.
כן, אבל הסקס שם הוא לא העיקר.
יותר אלימות. תכנים גראפיים.
יש סיפורים באתר הזה?
כן, אנשים מעלים כל מיני דברים. תמונות, סרטונים, סיפורים.
ואתה יודע אם ג'ייקוב העלה סיפורים?
הוא העלה, כן.
הוא קרא להם "סיפורי ג'וב".
סיפורי ג'וב?
כן, אתה יודע, ראשי התיבות שלו, ג'יי-או-בי.
זה היה שם המסך שלו שם.
מה אתה יודע על זה?
לא מספיק. את חייבת להפסיק את זה.
והאם ג'וב העלה סיפור על הרצח של בן ריפקין?
כן.
הקהילייה מבקשת להציג כראייה...
התנגדות.
כבודו, אפשר לגשת אליך?
תירגעו, בבקשה.
בכבוד רב, כבוד השופט, אנחנו מבקשים לגשת אליך.
כבודו, זה מארב. זה לא נחשף בגילוי הראיות.
כבודו, הסיפור הזה נכתב על ידי הנאשם.
אם הוא בחר להסתיר את זה מעורכת דינו, זאת לא אשמת הקהילייה.
במה מדובר, ג'ייקוב?
ג'ייקוב?
כבודו, אני צריכה להתייעץ עם מרשי.
בסדר, בבקשה.
אבקש מכם להתאזר בסבלנות
בזמן שאתן לסנגורית דקה להתייעץ עם הלקוח שלה.
הוא יאפשר את זה אלא אם נטען שג'ייקוב לא כתב את הסיפור הזה.
אז זאת התוכנית שלנו... - הם יודעים שהוא כתב את זה, אנדי.
יש להם כתובת איי-פי.
ג'ייקוב.
אם נילחם בזה עכשיו, רק נמשוך לזה יותר תשומת לב.
עד כמה זה חמור?
"ג'ייסון עמד שם על השביל, בשעה שברנט המשיך לצעוד לעברו, מחייך,
אילו ברנט היה מכיר את ג'ייסון האמיתי, הוא היה משקשק מפחד.
'אל תתעסק איתי', ג'ייסון הזהיר אותו. 'אני רציני'.
אבל ברנט צחק ותפס אותו בזרוע,
עיקם אותה לאחור כפי שעשה פעמים כה רבות בעבר.
'תפסיק, אתה מכאיב לי', ג'ייסון אמר, אבל זה לא כאב כל כך.
הוא רק רצה שברנט יחשוב כך כדי שיעזוב אותו.
ברנט צחק שוב, כפי שצחק תמיד, צחוק מזויף.
ידו של ג'ייסון החליקה לתוך כיס הסווטשירט שלו.
שם היא הייתה, ידידתו הנאמנה.
הוא הניח את אצבעותיו על הידית וחש נחשול של כוח זורם בזרועו,
ומתקדם לעבר כתפו.
הוא ידע שאין דרך חזרה.
נראה היה שגם הפארק ידע את זה.
הוא יכול היה לשמוע את אוושת הרוח בעלים ואת ציוץ הציפורים.
ברנט ראה את הסכין מתקרבת לעברו, אבל היה זה מאוחר מדי.
היא חדרה פנימה בקלות כה רבה שג'ייסון חשב שדקר את האוויר. זה הפתיע אותו.
הוא דקר פעמיים נוספות, ואמר למוחו לזכור את התחושה גם מאוחר יותר.
ברנט נפל לאחור והתגלגל במורד המדרון,
עד שנעצר למטה.
ג'ייסון ידע שעליו להסתלק, אבל לא הצליח להתאפק.
הוא ירד לעבר גופתו של ברנט כדי לוודא שהוא מת.
ריח הדם באוויר גרם לו לסחרחורת.
הוא מצא פלג קטן בסמוך ושטף את הסכין, גם את ידו.
הוא ראה את בבואתו במים, אבל פרצופו נראה לו שונה כעת.
כאילו אומר, 'זה יהיה הסוד שלנו'.
הסוף."
הסיפור הזה עלה שלושה ימים לאחר שגופתו של בן ריפקין נמצאה?
כן.
אין שאלות נוספות, כבודך.
גברת קליין?
לא.
לא, לא היינו מוכנים.
תפנית מפתיעה זעזעה הערב את אולם בית המשפט
כאשר עדות של אחד מחבריו לכיתה של ג'ייקוב ברבר
סיפקה לתביעה ראיות מזיקות מאוד.
התגובה של המושבעים הייתה ברורה, בלשון המעטה.
זה היה רק סיפור.
לא ידעתי שזה יהיה ביג דיל.
אתה עשית את זה?
פשוט תגיד לי. הרגת אותו?
לא.
אני יכולה לבקש מהשופט להוציא צו מעצר נגד מאט מקגראת'.
הוא לא יסכים. לא בשביל עד משני שמסתתר בפלורידה.
אין לנו ברירה. חייבים לתקוף ישירות את פץ.
כן, הזימון שלו הוגש הבוקר.
אני אזמן אותו כעד עוין ונראה מה נצליח להוציא ממנו.
אנחנו חייבים להשתמש בכל מה שיש לנו. לא רק עם פץ, גם עם דרק.
אתה לא חושב שסיימנו עם דרק בחקירה הנגדית?
עשית כמיטב יכולתך.
דעתך הייתה מוסחת.
כמו כולם.
צריך גיבוי לפץ. אני מציע שנתקוף חזק יותר את דרק, נזמן את שרה.
אנדי, דיברנו על זה.
זה היה לפני. צריך את שרה כדי לאמת את האובססיה של דרק.
היא צריכה לחזור על המילים שלו על דוכן העדים.
כן, אתה צודק. זה יכול להיות חזק.
נראה למושבעים את הסלפי שוב.
לא.
אני לא רוצה לערב אותה בזה. זה המשפט שלי. אני אומר לא.
אני מצטער, דעתך לא נחשבת יותר.
לא אחרי מה שקרה היום.
אני אתחיל לעבוד על זה דבר ראשון מחר בבוקר.
- הליכה ביער מאת ג'וב, עלה ב-16 באפריל, 1:43 לפנות בוקר -
- לג'ייסון לא הייתה בעיה ללכת ברגל לביה"ס. -
- הוא עושה את זה מכיתה ו... -
- סקוטוורנר אן-4-סי-אי-אר-9: לעזאזל! ג'יי-בי עשה את זה! -
- צ'ויאמי: הקריאה עשתה לי בחילה. לא רציתי להאמין, אבל... -
- גרג-קיי-דא-גוד, אמרתי לכם, ומי שלא האמין לי שיילך להזדיין -
- היי -
- את שם? -
- שרה: פייסטיים -
- פייסטיים לא זמין -
לא אמרת מילה אחת כל הערב.
ידעת?
על הסיפור?
לא.
תגיד לי את האמת.
זאת האמת. - האמת, אני חייבת לדעת.
לורי, אני נשבע שאני אומר לך את האמת.
מה בנוגע לאתר?
חדר החיתוכים?
הסתרתי את זה ממך רק מפני שידעתי ש...
תפסיק. תפסיק.
להפסיק עם מה?
להסביר את זה כמו שאתה מסביר כל דבר. מתחמק בתירוצים.
ידעתי שזה יערער אותך.
גם ככה כבר היית חצי משוכנעת שג'ייקוב אשם. לא רציתי להוסיף...
לא עוד.
מה אמרת כרגע?
אני לא מאמינה לו.
לא אחרי מה ששמעתי היום.
אז תניחי לדבר אחד לשנות...
זה תמיד דבר אחד.
אתה לא מבין?
גם אנחנו אשמים. אם נגן עליו, אנחנו אשמים כמוהו.
טוב, תדברי בשקט. הוא למעלה.
אני לא אומרת שאני יודעת מה לעשות בנדון. אני לא.
אבל אני יודעת מה שמעתי, ואני יודעת מה המשמעות של זה.
לורי, אני מתחנן.
אל תשכנעי את עצמך להאמין במשהו בגלל סיפור בדוי.
זה לא סיפור. - כן, זה סיפור!
זה הנער שהתעלל בו.
הוא בטח פנטז על לפגוע בו 1,000 פעמים.
אז הוא הניח לדמיון שלו להשתולל, והוא כתב את זה.
אולי...
אולי הוא שאב ריגוש חולני כלשהו מלדמיין את זה.
והאם זה נורא? כן.
זה נורא, וזה לא בסדר, וזה היה מטופש,
אבל זה היה סיפור.
ג'ואנה בחנה כל שורה ושורה.
לא היה שם ולו פרט אחד שלא דווח עליו כבר בחדשות.
הוא פנטז. - הוא התוודה.
לקרוא לזה משהו אחר זה ספין של עורך דין, ואתה יודע את זה.
מה אם היית יודע?
מה אם היית יודע בלבך שבנך עשה את המעשה הבלתי נסלח הזה?
נטל את חייו של נער אחר? זה היה משנה?
עדיין הייתי אוהב אותו, אם זאת השאלה שלך.
לא, זאת לא השאלה. גם אני עדיין אוהב אותו.
אני תמיד אוהב אותו, ויהי מה.
אין לך מושג כמה רציתי לחבק אותו הערב
ולהגיד לו שהכול יהיה בסדר.
אבל אני לא יכולה לשחק יותר את המשחק הזה,
להניח לו להעמיד פנים שהוא לא עשה את זה, להעמיד פנים זה מול זו.
הוא לא מעמיד פנים. הוא לא עשה את זה.
אני יודע את זה. - אתה לא יודע.
אי אפשר להתמיד בהולכת שולל כזאת.
ודאי שהוא יכול. אתה אמור לדעת את זה טוב מכולם.
כן.
כן, כמובן.
הוא למד את זה ממני.
אולי הוא למד את זה משנינו.
מה את רוצה שאומר, לורי?
את צודקת.
הנישואין שלנו הם שקר.
כל המשפחה המזוינת שלנו מבוססת על אגדה, בנויה על כלום.
והבן שלנו רוצח.
זה מה שאת רוצה לשמוע?
לא.
אבל זה לא אומר שזה לא נכון.
שלום.
- זימון למתן עדות במשפט פלילי -
- קהיליית מסצ'וסטס: תובעת -
- ג'ייקוב ברבר: נאשם -
- מר... -
- מר וגברת ריפקין יקרים, -
- ראיתי אתכם בחדשות. -
- אני הרגתי את בן. -
תרגום: גיא רקוביצקי